Vad händer?
-Vad har ni gemensamt? -Vi är helt ensamma.
Far lämnade när jag var tre.
Vi ber er att åka på ett uppdrag.
Ett riskabelt, hemligt uppdrag som tyvärr
bara kan utföras av barn.
Dolda meddelanden. De kommer från institutet på Harbor Island.
Ni fyra ska infiltrera institutet som mina hemliga agenter.
-Varför skulle barn kunna stoppa det? -Inte bara barn.
Fyra fantastiska barn.
Den mystiska Benedict-klubben.
Välkomna, nya elever.
Jag är er rektor, dr L.D. Curtain.
L.D Curtain är din bror.
-Det är honom vi har jagat. -Ja.
Galleriet innehåller min mest värdefulla uppfinning.
-Viskaren. -Klassisk tankekontroll.
Inte bara för Stonetown, utan för hela världen.
-Farväl, fria vilja. -Det är dags.
Ja, Kate. Vi ska slå till mot tornet.
Vakter till viskningsrummet.
-Kod röd. -Alla vakter...
Jag är ingen skadad person i behov av självläkning!
Eller...
-Han vaknar när som helst. -Han bad om hjälp.
-Vad gör du? -Vi måste bryta ner dess vilja.
Det är en maskin.
Varför kan du inte bara spela med?
Ja!
Hon gjorde det.
Detta är Curtain.
Dra er tillbaka. Krisen är över.
Hur känns det?
-Att inte minnas nåt. -Det kändes som ett sökande
efter svaret framför mig.
Det var du, Kate.
Det var alltid du.
-Jag är så stolt över dig. -Jag vill bo hos dig.
Jag har också tänkt på det.
Har du funderat på dina fortsatta studier?
Jag vill gå på Boatwright-akademin.
Det förtjänar du verkligen.
Du blir uppskattad där.
-Constance. -Avböjer med all respekt.
-Avböjer? -Adoptionen.
Jag stannar här, men skriv inte ner det här.
-Vad ska du göra? -Jag ska hitta honom.
Jag ger inte upp.
-Viskaren är bara en souvenir. -Jaså?
Jag har nåt bättre.
Det här kan bli intressant.
Min kära klubb,
under våra år tillsammans,
har livet tagit oväntade vändningar, eller hur?
Från ingenstans hamnar vi på oväntade platser.
Sju sekunder.
Hur kan din vara så mycket snabbare?
Jag har skapat ett växtbaserat kosttillskott
som ökade mitokondriell funktion.
Vilken stjärna.
Med fantastiska nya människor som upplever saker
vi aldrig trodde var möjligt.
Eller i det oväntade, svårfångade tillståndet som kallas harmoni.
Ja, det finns glädje i det oväntade.
Det kan göra livet mer färgglatt.
Mer spännande.
Innovativt.
Inte effektivt.
-Jag byter tid mot nöje. -Det låter bra.
Madge!
Vad har du där?
Men...
alla överraskningar är inte bra.
En lugn seglats kan plötsligt bli grov sjö.
Därför är det viktigt att vi har varandra.
Därför bjuder jag in er på ett nytt äventyr.
Vi är en familj.
Vardagen må föra oss åt olika håll,
men när vi stöter på dessa stormbyar,
är det dags för familjen att omgruppera.
DEN MYSTISKA BENEDICT-KLUBBEN
BASERAD PÅ ROMANEN "DEN MYSTISKA BENEDICT-KLUBBEN"
AV TRENTON LEE STEWART
-Vår ärade gäst är dr L.D. Curtain. -Det är jag.
Stoppar folk dig på gatan och säger tack?
Varför skulle de göra det?
Kanske för att du löste Krisen själv?
En av de största kriserna i vår livstid.
-Ja. -Folk kallar dig hjälte.
Nej.
Jag är bara en enkel man.
Jag är en man som såg ett problem
och sniffade fram den skyldige forskaren.
-Dr Garrison. -Ja.
Känner du dig sviken?
Självklart. Det gör jag.
Men det handlar inte om mig. Jag är bara...
Jag är bara tacksam att jag hade det unika intellektet
och kunde lösa det.
För alla.
-Och nu din senaste satsning, lycka. -Lycka.
Föreläsningar, TV-program, en ny bok.
Du har blivit en sorts guru.
Du befriar världen från sorg, en person i taget.
-Ja. -Det sägs att du kan göra alla lyckliga.
Jag kan inte kontrollera vad de säger, men ja.
Det kan jag.
Ett höjt ögonbryn.
Vill inte du vara lycklig?
Hela tiden?
Gör inte upp- och nedgångar oss mänskliga?
Nej, det är nog din inre nejsägare.
Varför inte välja lycka?
Får jag fråga en sak?
Vet du att du förtjänar det?
Vet du att man kan välja glädje och bra känslor?
Med mig är det möjligt.
Välj...
lycka.
Vad är det?
Jag känner en överväldigande känsla av välbefinnande.
Är det inte underbart?
Kom och ät frukost.
Jag är inte hungrig.
Det säger du innan du har smakat min Dutch baby.
Babies.
Tre, två, ett.
-God eftermiddag. Benedicts bostad. -Vem är det?
Var är Rhonda?
Min vän, du borde veta bättre nu.
Det gör jag. Jag jobbade bara på en egen karaktär.
-Världsresenär. -Väldigt övertygande.
-Hur mår du? -Riktigt bra.
Ledtrådarna är krävande, men rättvisa. Barnen lär älska det.
Jag ser fram emot att ses.
Du, vi har ouppklarade affärer.
Stonetowns skogshuggare har en jämn rytm,
men den är ingen match för norska styrkor.
Vinsten går till laget från Bergen.
Nej!
Europacupen är i Antwerpen i år. Vi får upprättelse där.
Så det är där du är.
Antwerpen.
Bra försök. Det kan jag inte säga.
Hur mår herr Benedict?
Irriterad, irriterande ibland, bara irriterad på andra.
Han tänker fortfarande på orättvisan.
Skattjakten är lika mycket för honom som för barnen.
Håller med. Jag önskar att de... Vänta.
Vart ska han? Herr Benedict?
Hallå?
-Vart ska du? -Till tågstationen.
-Vi ska på ett symposium. -Ett symposium?
Ja. Titta.
Har du bjudits in för att tala?
Jag är en ansedd forskare. De kommer att...
Det är inte öppen mick.
Medan vi väntar på barnen kan vi använda tiden till nåt bra.
Eller hur? Sanningen kan inte vänta längre.
Ingen vill höra sanningen!
Du har försökt flera gånger, herr Benedict.
Ingen är intresserad. Det viktiga är att Krisen är över.
Strunt i att din bror får äran och att du hånas som glädjedödare.
-Vem hånar mig? -Det kvittar.
Folk är tillbaka i sina liv. Det är det viktiga.
Ska vi kalla det seger och njuta av det?
Ingen går säker med min bror som guru
med allt inflytande. Det här är...
Vi verkar säkra.
Hördu... Det är okej att vara svartsjuk.
-Det här är inte rättvist. -Ursäkta mig.
Sanningen är viktig.
Det är inte ens en konferens på hög nivå, inte ens mellanskiktet.
Jag är inte svartsjuk. Ursäkta mig.
Herr Benedict!
Ursäkta mig.
-Herr Benedict. -Ursäkta mig. Ur vägen.
Herr Benedict.
Ursäkta mig. Herr Benedict.
Var...
Herr Benedict.
Herr Benedict?
Hallå!
TÅGTIDTABELL
RAPPORTERA TILL HERRGÅRDEN PÅBÖRJA ETT ÄVENTYR!
PACKA FÖR ÄVENTYR
Du ska packa för ett äventyr.
Kanske några extra klädesplagg.
Det jag behöver finns i hinken eller köps med sakerna i hinken.
Jag packar en liten väska med snacks.
-Det behövs inte. -Vad sägs om...
det här?
Det är ett multiverktyg.
Jag täljde det. Till hinken.
Vad snällt, men det får inte plats...
Du har plats för en vinsch.
Jag klarar mig själv.
Jag vet, men det är även mitt jobb att ta hand om dig.
Dessutom.
Vi borde åka.
Tänk om jag skaffar en egen hink?
En spann, kanske?
Det vore coolt.
Har du planer i sommar?
Vi ska skicka en grapefrukt till låg omloppsbana.
Det låter fantastiskt.
Snälla, kom. Hjälp till med värmesköldarna.
Det vill jag gärna,
men jag måste gå på en återträff.
Det blir säkert också toppen.
Är du redo?
Visst. Men klockan är nästan elva.
Brevbäraren. Ja, han är punktlig.
Jag har skrivit många brev till Sticky.
Det måste vara problem med eftersläpning.
Dammen kan brista idag.
Du får träffa honom snart. Du ska få träffa allihop.
Jag undrar om du är nervös över att träffa dem igen?
Om det blir som det var då?
Folk gillar att kommunicera på olika sätt.
Ibland är det så enkelt.
Oavsett hur lång tid som har gått,
så känner de dig och bryr sig om dig.
Det förändras inte.
Men vi kan vänta.
Kul att se dig.
Har du allt?
Ha det så kul.
Alla är gängliga och konstiga.
Vi har vuxit.
Nej, det är inte det.
Ska vi kramas?
Var inte motbjudande.
Vi gör nåt, dagen till ära.
Okej. Vi är tillbaka.
Elefanten i rummet. Constance dödade en maskin med sina tankar.
Ja, jag har frågor.
Jag med. Vi går in.
Har det gått ett år?
Inte riktigt.
-Hundmannen? -Samla barnen.
Det är så trevligt att se er.
Det här skulle vara ett glädjefyllt tillfälle.
-Men? -Herr Benedict och Nummer två...
saknas.
Vad menar du?
-Hennes mening verkade tydlig. -Hur då? Vad hände?
Benedict och Nummer två har rest genom Europa,
och lämnat ledtrådar till en skattjakt som leder till en återförening.
Kul!
Vad? Det låter kul.
De missade sin andra avstämning.
Det är ett idiotsäkert system
av säkerhetsskäl.
Och att Nummer två skulle missa det en gång? Aldrig.
Två gånger? Otänkbart.
-De hör inte av sig. De har försvunnit. -Vad ska vi göra?
Milligan och jag måste göra allt för att hitta dem.
Och skattjakten är avblåst.
Jag är hemskt ledsen.
Tack, François.
Allt du säger kan vara intressant.
Tyvärr har vi inte heller hittat nåt.
Spåret kallnade och tiden är knapp.
När åker vi till Europa?
Vi vill delta i sökandet. Vi kan hjälpa till.
-Ledsen, Reynie, men nej. -Tack.
Nej.
Det är känslosamt, men det är orealistiskt.
Kanske kontraproduktivt.
Farligt.
Jag sparade det till sist, men ja, det kan vara farligt.
För många okända faktorer. Det är ett nej.
Ett bestämt nej.
Jag är ledsen.
Jag ringde fröken Perumal och Boatwright-akademin.
Ni får snart åka hem.
Det är svårt, jag vet. Men...
vi tar hand om det.
Vi hittar dem.
Jag förstår inte. Vi borde åka.
Varför lämnar de oss i andras händer?
De är bara logiska och säkra.
Vi vet inte var de är eller vad som hände.
Vi gör farliga saker hela tiden. Det är vår grej.
Vill nån se första ledtråden till vår inställda skattjakt?
-Jag tog den från Rhonda. -Varför?
Om jag ger dig en anledning, tröstar det dig?
-Kanske. -Herr Benedict är borta.
Kanske nere i en brunn, kanske in i en propeller.
Vi kommer inte att se honom igen.
Constance!
Han vill att vi går på skattjakt.
Kanske som hans sista gåva till oss. Hans arv.
Kom igen, Reynie.
Priset kanske är en ny pullover.
Nej, priset är en återförening med honom.
Han gav oss ledtrådar för att leda oss till honom.
Var han var.
Vi följer dem, tar oss till Europa och hittar herr Benedict.
Eller åtminstone brunnen.
Det här tar oss nära den sista kontaktpunkten.
Vi får upp spåret där.
Rhonda och Mulligan säger nej. Du hörde. För farligt.
-Då är jag med. -Jag med.
Jag vill nå gränsen för mänsklig erfarenhet.
De sa att vi kan göra vad som helst.
Ni vet vad vi har gjort och vilka vi är.
Vi är den mystiska Benedict-klubben.
Vi följer efter dem.
Vad är första ledtråden?
"Letar du efter nåt? Öppna mig.
Jag är säker på att det finns inuti mig.
Du kan alltid finna hopp.
Förtvivlan kommer först, och sen en överraskning till dig."
Rim är den lägsta formen av poetiskt uttryck.
"Det som efterfrågas beror på sökaren.
En letar efter spole, en annan efter bägare.
Vissa efter arv. Andra efter miljö.
Det varierar från sökare till sökare.
Om du inte vet vad det är, så lämnar jag ett spår.
Svaret, vad jag menar, inuti mig också står."
Är det allt? Det är omöjligt. Inget kan innehålla allt det.
Och det kommer från nån med den magiska hinken.
-Vart ska du? -Biblioteket.
Chauffören?
-Kan lika gärna vara en skyltdocka. -Omedgörlig.
Ursäkta mig.
Chauffören?
Chauffören!
-Fläskrillette? -Nej.
Inte?
Provianten är i alla fall god för vår kidnappning.
Ja.
Varför vara så eftertänksam om vi ska skadas?
Många sociopater är artiga.
Det kan vara en mäktig välgörare.
Men ja, nån som vill hjälpa till. Ja.
Ordboken, så klart. Det är alfabetiskt.
Hopp kommer efter förtvivlan men före överraskning.
Och: "Vad jag menar, inuti mig också står."
-Definitionen av ordbok är... -I ordboken.
Men vilken ordbok? Benedict är besatt av dem.
Det finns 17 i huset, 28 om man räknar med främmande språk.
Sist jag kollade.
Mycket har hänt sen du åkte, George.
Många lexikon förvärvade.
Vi måste dela på oss.
-Sticky, biblioteket. Ni två... -Benedicts arbetsrum.
Ordbok...
Jag förstår inte hans hyllsystem.
Det finns inget system.
Biblioteket på Boatwright är säkert välorganiserat.
Det är det. Nästan allt är det.
Så är det nog.
Hur går det med postutdelningen?
-Posten? -Bara ett exempel.
-Hur funkar det? -Vi går bara ner till postkontoret.
Alla har en brevlåda. Inget speciellt.
Men det är lite lustigt.
De har bord där studentklubbar håller till.
Raketteknik, debatt...
-En dag var Dill och the Bees... -The Bees?
The Bees, Brady Beesley?
Hur som helst, de klädde sig i svart,
och hade ett bord med en tom svart skylt och tomma namnskyltar.
Ingentingsklubben. De fick 25 personer att anmäla sig.
-Det var jättekul. -Coolt.
Det verkar som att postsystemet funkar bra.
Jag vet inte vad du pratar om.
Men jag har saknat dig.
Kul att se dig.
UNIVERSITETSORDBOK
-Jag vill veta mer om livet på landet. -Okej.
-Mjölkar du kor? -Ibland.
-Rengör i svinstian? -Om det behövs.
Skördar?
Bara under skörden.
Vad skördar du? Ensamhet?
-Det är definitivt inte ensamt. -Åh, jo.
Det är du och din far mot världen.
Ungefär som du.
Hur är det att ha Benedict som pappa?
Inte pappa, rumskompis.
Okej.
Respektfullt avstånd, intelligent konversation.
Jag låter honom tro att han är bra på schack, han ger mig näringsrik mat.
Jag vet inte vad jag söker.
-Äntligen lite sanning. -Va?
Jag pratade om ordböckerna.
Du kan reta mig, men du gillar mig.
Du erkände det.
Hej.
Vad händer?
Jag försöker bara öka mitt ordförråd.
Ont om böcker på gården.
Vill du ha fler böcker på gården? Jag beställer gärna.
Jag vet att min samling lutar åt historiska thrillers.
Nej, det är okej. Det är bra så här.
Okej.
Inget ni behöver hjälp med? Inget på gång?
Nej.
Vi ses snart.
Håll tyst.
-Finns det en ordbok där? -Nej, jag snokar bara.
Jag har hittat den!
En bok i en bok.
"Resenärer ska alltid föra dagbok.
Dagböcker ska ha hemligheter.
Läs snabbt och gå vidare.
Trevlig resa, herr Benedict."
Vad står det?
Det här är...
rappakalja.
Det sista ordet på varje sida är kursivt.
"Ta ner rosor
och ta stora risker.
Börja sy...
Ta mitt lockbete... Svar...
Hundhaj, jakt, genväg, mal.
Kallskuret, genväg, uppercut."
-Det är allt. -Okej.
-Klart och tydligt. -Vad betyder det?
Är det nån som känner sig som i trans?
Det kanske är nåt strukturellt.
Ett dolt fack i ett dolt fack?
Strukturellt. Ja. Ge mig den.
-Vad gör du? -Constance!
Sidor i olika storlekar. Jag separerade dem.
Det kallas "deckle edge". Det är premiumböcker.
Herr Benedict skulle aldrig be oss vanhelga en bok.
-Jag känner mig oren. -Klockan tickar.
Vi får skynda oss.
Vi läste långsamt. Han sa åt oss att läsa fort.
"Ta genvägen."
Ta genvägen.
-Vad är genvägen? -Det är ett skepp.
-Ett skepp? -Inte bara ett skepp.
Världens snabbaste skepp.
Jag prenumererar på Månadens sjöfart.
-George, som ung man är det sorgligt. -Va?
Det är ett otroligt fönster mot världen.
Nyheter, politik, åsikter, recept.
Benedict vet att du älskar nautiska saker.
Ja, vi har pratat om det.
Han visste att du skulle veta.
Så det är skeppet.
-Som ligger i hamn nu. -Hur...
Båtfolket vet alltid
var flaggskeppsfartygen är.
Det vet alla, Kate.
Om tanken var att vi skulle åka idag...
Vi måste till hamnen.
Bara åka till hamnen? Sen då?
Han har räknat ut det. Det här var planen.
Det blir tydligt.
Jag tror på det.
Ska vi verkligen göra det här?
Vi ska hitta dem.
Men vi måste vara överens.
Ska vi göra det här?
Vi gör det.
Hej, det är Rhonda. Ja?
STONETOWNS HAMN
TRANSPORTSYSTEM
Svara, snälla! Er skjuts kommer snart.
Milligan!
Förlåt, vi fick ta saken i egna händer.
Oroa dig inte. Vi är försiktiga. Trevlig resa.
Va?
GENVÄG
Sista utropet för SS-genvägen.
Alla passagerare ombord.
Sista utropet för SS-genvägen.
Weatherall, Kate?
Muldoon, Reynard?
Kan de ha ett annat namn?
Försök med Nicholas Benedict. De måste vara här.
Som jag sa, biljetter för upphämtning är ovanligt.
De brukar levereras och signeras.
Personligen.
Nästan utan undantag.
Snälla ni, vi andra vill också ha hjälp.
-Det var andra varningen. -Snälla.
Vi viljekallar några namn till.
Det är inget verb, sir.
Rhonda Kazembe. Milligan?
Du förstår säkert varför du tappar trovärdighet.
Och vi har ont om tid.
Nästa, tack.
Vi misslyckas med biljetterna
-innan vi ens börjat. -Vi måste komma på nåt.
Planen var i bästa fall naiv.
Vart ska du?
-Vi måste med båten. -Skeppet.
Ombord hade du fått en aktsam känga.
-"Akt...er." -Va?
-Jaha, snyggt. -Jag behöver idéer.
Om inte det här är ett tecken, så vet jag inte vad.
De behöver oss.
Vem vet vilken fara de kan vara i?
SOCKER RAFFINERAT
Det är dags, sir.
De har åtminstone gett oss en god frukost.
Så snällt.
Där är han.
Kul att se dig, broder.
Och din kollega.
Jag kräver att vi släpps omedelbart.
Släpps? Från vad?
Begränsa inte ditt perspektiv, kollega.
Nummer två.
Jag har inte ert organisationsdiagram.
-Varför? -Vadå "varför"?
Varför är vi här?
Jag ser fram emot att dela det med dig.
Jag vet att du blir...
...upprymd.
För sent.
-Trevlig resa. -Trevlig resa.
Det här var en överraskning.
Det kan man lugnt säga.
Det är inte likt Reynie.
Det är likt Kate.
Vi sa att det inte fanns nåt de inte kunde göra.
Det är vad vi bad dem att vara.
-Kanske... -De trodde på oss.
Undertexter: Louise Bengtsson